SubRip by Misc^ Enjoy!
TOSITARINAN INSPIROIMANA, KIRJOITTANUT J.R. MOEHRINGER LA TIMES LEHDESTÄ
Hän hävisi Harold Johnsonille ja Nino Valdezille.
Valdezin voitto lennätti hänet myös kansainvälisiin tilastoihin.
32-vuotias Charles vastaan 30-vuotias Satterfield.
Toinen erä lähtee liikkeelle.
189 Charlesille, 180 Satterfieldille.
Charles valkoisissa shortseissa.
Kuten nyrkkeilijän, myös toimittajan on selvittävä yksin.
Satterfield on yllättänyt tänään kaikki oikeallaan.
Kuten kehään astuminen, myös oman tekstin julkaisu -
laittaa taidot näytille.
Minnekään ei voi piiloutua.
Totuus paljastetaan.
Joskus tulokset voivat olla tuhoisia.
Satterfield on kanveesissa!
Kolme, neljä, viisi, kuusi, seitsemän...
Hän ei pääse ylös. Kahdeksan, yhdeksän... Se on ohitse!
- Ezzard Charles voittaa! DENVER, COLORADO - NYKYPÄIVÄ
Yksi, kaksi kolme...
- Oletko kunnossa? - Olen.
Nyrkkeilkää!
Yksi, kaksi, kolme, neljä...
Ottelu on päättynyt!
Erik, oliko se oikea vai vasuri?
- Siellä hän on, aivan kuten sanoin. - Lopettakaa nyt jo.
- Älä nyt, kunhan pelleilemme. - Jättäkää poloinen mies rauhaan.
Hei, mestari!
Miten menee, mestari?
Noin 60 prosenttisesti. Yritän löytää murkinaa.
Kerroin kavereilleni, että olet mestari.
- Se on totta. - Sanoin, että hakkasin sinut lakoon.
Lähes sairaalakuntoon, niin teit.
- Ei hän mikään mestari ole. - Olenpas! Taistelija Bob Satterfield, -
- kolmanneksi paras maailmassa. - Näytä heille liikkeitäsi.
Ei, olen ostoksilla.
Voit tehdä sen myöhemmin.
Anna mennä, mestari!
- Anna mennä, mestari! - Näytä meille suorasi.
- Pidetään vähän hauskaa! - Haluatteko nähdä liikkeitä?
Näytä mitä osaat.
- Näytä lyöntisi. - Haluatte nähdä lyöntini?
- Mikä ongelmasi on, vanhus? - Turpa kiinni.
Noinko sinä mursit sen tyypin nenän?
Laitoin Rockin vuotamaan, niin tein.
Nouse ylös, mestari.
- En halua tapella enempää. - Ylös, mestari!
- Olen lopettanut nyrkkeilemisen. - Yksi erä vielä, mestari.
Nouse ylös, mestari.
- Nosta kätesi. - En. - Puolustaudu, mestari.
Anna mennä!
Kenny, vanhus päihittää sinut.
- Pitäkää hänestä kiinni! - Ei, odottakaa.
Olen pahoillani. En tarkoittanut sitä.
Suoraan keskivartaloon!
Olitko nukkumassa?
Olen pahoillani. Mitä kello on?
Nähdään huomenna. Jatka uniasi. Hyvää yötä, kulta.
Mitä täällä tapahtuu?
Paskiaiset vain pitävät hauskaa.
- Meillä on uusi mestari! - Mitä hittoa?
- Voitin juuri maailmanmestarin! - Ja hän ottaa lukua kanveesissa.
- Te olette paskiaisia. - Mene takapenkille!
Vanhus, oletteko kunnossa?
Pojat pitivät vain hauskaa. Mestarin voittaminen on hauskaa.
Sinun pitäisi...
Sinun pitäisi mennä kotiin.
Minä olen kotona.
- Sanot olevasi mestari? Mistä oikein puhut? - Niin.
Taistelija Bob Satterfield, -
kolmanneksi paras maailmassa.
Mitä jos annan sinulle tämän.
Kiitti.
Autoit mestaria kun hän oli maassa ja melkein taju kankaalla.
- En unohda tätä. - Oletko varmasti kunnossa?
Olen. Ehkä noin 30 prosenttia tällä hetkellä, mutta tokenen kyllä.
- Pidä itsestäsi huolta. - Kuten myös.
Miten menee?
Kasinoiden tupakointisäädöksissä on jotain omituista.
- Jotkut työntekijät... - Se sopisi pääkirjoitukseen.
Uhkapelilaista, vastuusta ja niin edelleen. Ja kun kerran olemme aiheessa, Ralph, -
mikäli se ei haittaa, ajattelin että voisimme -
antaa mieheni tehdä jutun NFL-n pelaajavalinnoista -
- sekä siihen liittyvästä mallista. - Kuulostaa hyvältä.
Urheilutoimittajani voivat kirjoittaa ilmaston lämpenemisestä.
- Olen tosissani. - Tarkoitan sitä.
Miehet! Sinun vuorosi, Jo.
Pormestari tekee voitavansa, jotta puoluekokous pidettäisiin täällä.
- Joten siitä järjestetään lehdistötilaisuus myöhemmin. - Se siitä sitten.
Tarjoan lounaan Duffysissa sille, joka tuo täytetyn sanaristikon.
Hienoa! Pidän siitä paikasta.
Lähetämmekö ketään harjoitteluleirille?
- Freelanceriin olisi varaa. - Olisi mukavaa -
- tehdä seuranta pelaajavalinnoista. - Mikä ettei.
Pomo. Jätit jotakin julkaisematta.
- Mitä tarkoitat? - Se nyrkkeilyotteluni.
- Se oli hyvä ottelu. - Niin, en julkaissut sitä.
- Miksi? - Jotain pitää jättää julkaisematta.
Sitä vartenhan on koulujen painimatsit.
Sehän oli yhtenäinen juttu, mitään ei puutu. Lisäksi sait sen 40 minuuttia ottelun jälkeen.
Olet kuin kone, jossa on kaikki ominaisuudet.
- Hetkinen, Ralph. - Voisitko istua?
Arvostan työntekoasi. Enkä halua sinun lopettavan.
- Ralph, anteeksi että keskeytän. Lähetänkö ne puheet sinulle. - Kyllä.
Sinun kirjoituksesi ovat vähäpätöisiä.
Sellaista kirjoittelua, ei kunnon tekstiä.
- Sam Kirby piti siitä... - Hän ei työskentele täällä enää.
Totuus on, että unohdan juttusi jo samalla kun luen niitä.
Jos tämä on parasta mihin pystyt, en valita.
Mutta tiedän sinun pystyvän parempaankin.
- Kuinka niin, Ralph? - Nimesi takia.
- Oli kiva rupatella. - Älä viitsi.
Älä nyt ryhdy neidiksi. Kestä se kuin mies.
Tunnista heikkoutesi ja harjaannuta niitä.
Hiljennä vähän. Ajattele laatua.
Ymmärsin. Pitää mennä tapaamiseen.
Kirjoitamme sen näin. Haasteessa vaaditaan, -
että EPA myöntäisi uudelleen hyväksyntänsä veden laatua koskien, -
koska joet ovat saastuneet jalostuksen myötä.
Wyoming ja Montana ovat väliintulijoita.
Selvä.
- Sinäkö soitit viime yönä? - Minä se olin. Anteeksi.
Luitko artikkelin Jermainen ottelusta?
- Luin. Se oli hyvä. - Eikö ollutkin.
- Todella yhtenäinen. - Aivan. Metz vihasi sitä.
- Tietenkin. - Miksei hän pitänyt siitä?
Mistä Metz... Mistä hän ikinä pitäisi?
Hän ei kertonut täsmällisesti.
Hän ei tule koskaan antamaan minun kirjoittaa jalkapallosta tai koripallosta.
Ehkä Metz muuttaa vielä mielensä.
Sillä ei oikeastaan ole merkitystä, -
koska olen menossa lounaalle Whitleyn kanssa. Tänään.
Minulla on mahdollisuus päästä hänen lehteensä.
Tuo on todella hienoa.
Mikään ei ole varmaa vielä, mutta vaikuttaa hyvältä.
Fantastista. Tietääkö Metz?
Oletko vakavissasi? Mitä olet ottanut?
Metz ei tiedä.
Voisinko heitellä iltapäivällä korista Teddyn kanssa?
Teddy tottuu tähän vain jos pysymme suunnitelluissa aikatauluissa.
- Olemme asumuserossa. - Helppo sinun on sanoa. Sinulta ei viety poikaa.
Ehkä vähän ylidramaattista. Anteeksi.
Pallo on autotallin lelulaatikossa.
Kiitos.
- Puhu Metzin kanssa. - Tietty.
Olen pahoillani, kuulin isästäsi.
Kiitos.
- Oliko se syöpä? - Kyllä. Tässä.
- Kaikista paikoista juuri siinä. - Melko ironista.
- Saisimmeko vielä jääteet? - Totta kai. - Kiitos.
Minä ja Fred Roselle luimme juttusi. Olen pahoillani, mutta se ei ollut hakemaamme.
Ei ihan vielä.
Siitä puuttui mielestämme persoonallisuutta.
Juuri niin.
Kun olin viime vuonna Kirbyn alaisena, kirjoitin 192 juttua.
Se on enemmän kuin kenelläkään muulla reporttereiden historiassa.
Sanoit kirjoituksiani laihoiksi? Tietenkin ne ovat.
Sellaista kirjoittelua, ei kunnon tekstiä. Minulla ei ole aikaa.
Sain uuden päätoimittajan. Olen avoimena kaikelle.
Hän laittaa minut puurtamaan Kirbyäkin kovemmin.
Hän pitää minua koneena.
Kun tarjoan potentiaalista juttua, Metz hylkää sen.
Mielestäni lehti ansaitsee tällaista.
Mainitse jokin esimerkki.
- Onhan se mangoa, eikä persikkaa? - Se on mangoa.
Anteeksi. Kerro vain.
Tiedän monia, mutta pääni jumittuu.
Kunhan nyt jonkinlaisen.
Elway on nyt tienhaarassa. Mitä hän tekee seuraavaksi?
- Kenties pyrkii kuvernööriksi. - Tuo on hylkytavaraa.
- Sankarin ei haluta vanhenevan. - Entä sitten Coors Field?
Yhdysvaltojen surkein pelikenttä.
Siihen paloi.
Tunnen erään entisen raskaan sarjan nyrkkeilijän.
Hän asuu Denverin kaduilla roskien joukossa.
Hän vartioi seutuaan ja kutsuu itseään mestariksi.
Hän on mahtava tyyppi. Hänen tarinansa on -
kaunis ja koskettava. Kuultuaan jutusta, Metz sanoi:
"Ei siitä saa mitään irti. Kirjoita Jermainen ottelusta."
- Mikä sen nyrkkeilijän nimi on? - Satterfield.
- Bob Satterfield? - Niin. Bob.
Hän oli isäni idoli. Luulin, että hän on kuollut.
Niin kaikki luulevat, ja siksi tämä olisikin niin hyvä juttu.
Kutsun sitä "Mestarin ylösnousemukseksi".
- Hänkö on täällä Denverissä? - Näin hänet eilen.
- Miten olet suunnitellut asian? - En aio pitää kiirettä.
Teen sen kunnolla ja laadulla.
Ja yritän saada Metzin julkaisemaan sen.
Mikäli...
Mikäli hän ei suostu, vilkaisisin sitä mielelläni.
Olisin oikein mielissäni.
- Mitä kuuluu? - Todella hyvää.
- Pystytkö pitämään salaisuuden, Molly? - Pystytkö sinä?
- Tietysti. - Nimeni ei ole Molly.
Totta. Sehän on Millie, vai mitä?
Polly. Miten voin auttaa?
Teen juttua 1950-luvun nyrkkeilijästä, Bob Satterfieldistä.
Mutta tieto ei saa levitä.
Teet kuutamokeikkaa, eikä asia kuulu Metzille.
- Ymmärsit yskän. - Kyllä. Mitä olet vailla?
Internetistä ei ollut juuri apua, -
joten yritä etsiä vanhalla tavalla.
Etsi hänestä mitä tahansa tietoa.
Kirjastostamme, suurista lehdistä ja tietenkin nyrkkeilylehdestä.
Hienoa jos satut löytämään ajan suurimmat nyrkkeilijät.
Keitä tahansa hänen vastustajiaan. Vaikka harjoitusvastustajia.
- Pitäisikö sinun panna muistiin? - Uskottavaa kieltämistä.
Täytyy vastata puheluun. Hankin tiedot ja tuon ne pöydällesi.
Kuljeta palloa ja heitä kori. Olen iso köntys.
Ei se mene minusta läpi. Virhekö?
Heitä sitten muutaman kerran.
Tähtää kämmeneeni ja korirenkaan eteen.
Heitä vain. Pallon pitää lähteä sormenpäistä.
- Olen surkea. - Etkä ole.
Heittikö Shaq ikäisenäsi koreja? Ei heittänyt.
Hän itse kertoi niin minulle.
Hän oli ikäisenäsi kuin mikäkin köntys.
- Ihanko tosi? - Ihan tosi.
Hän kertoi sen luottamuksellisesti, joten ethän levitä asiaa?
Oletko pyytänyt John Elwayta pelaamaan ensi kaudella?
- Emme ole sattuneet tapaamaan. - Toivottavasti hän palaa.
Broncot tarvitsevat häntä.
Kerroin, että sanoit niin, ja hän sanoi harkitsevansa.
- Ihanko tosi? - Jos hän palaa, edesautoit sitä.
Jäätkö tänään syömään? Äiti laittaa spagettia ja lihapullia.
- Haluatko, että jäisin? - Hei, kullanmuru ja Erik.
Teddy pyysi minua jäämään spagetille ja lihapullille.
- Mitä mieltä olet? - Miten Whitleyn kanssa meni?
- Puhutaan siitä myöhemmin. - Tienaatko enemmän lehdessä?
En, mutta se ei ole tarkoituskaan.
Kyse on maineikkuudesta.
Minun on kirjoitettava varmaan noin 15 artikkelia vuodessa.
- Siinä on paljon tarinoita. - Itse asiassa ei ole.
Vain yksi artikkeli kolmessa ja puolessa viikossa.
Se tarkoittaa, että voin keskittyä niihin ja tehdä niistä hyviä.
Ehkä minusta tulee yhtä kunnioitettu kuin äidistäsi.
Se voisi olla kuin pääsylippu menestykseen.
- Los Angeles Times, New York Times... - Kuten se juttu nyrkkeilijästä, -
- josta kerroit Whitleylle? - Juuri niin.
Pitääkin lähteä takaisin kujalle katsomaan nukkuuko hän siellä vielä.
Nukkuuko kujalla joku?
Kyllä. Jotkut tekevät sitä. Heillä ei ole kotia, -
ystäviä tai perhettä. Heidän pitää nukkua kujalla.
Siitä taitaa tulla surullinen tarina.
Siitä tulee toiveikas tarina. Älä huoli.
Kumpi tulee urapäiville, sinä vai äiti?
Ystäviäsi kiinnostaa enemmän isäsi työ urheilutoimittajana -
kuin minun keskusteluni -
Herbin ja Miltonin kanssa.
- Hän on joukkoliikenteen kirjanpitäjä. - Ruoka oli hyvää. Lähden etsimään Satterfieldin.
Juttelemme äitisi kanssa siitä, kumpi tulee urapäiville kanssasi.
Rakastan sinua. Nähdään.
Heippa, isä.
Hyvää iltaa kaikille pojille ja joillekin tytöille.
Tässä on Erik "Mahtava" Kernan ja -
"johan oli mahtava ottelu tänään".
Las Vegasin kuumassa ja tunkkaisessa ilmastossa oli kolmen erän ottelu, -
joka kantoi sodan ja synnin taakkaa hartioidensa päällä.
Siellä oli voittaja, se on varmaa.
Herranjumala!
Olet mestari, olenko oikeassa?
- Onko sukunimesi Satterfield? - Kyllä. Taistelija Bob Satterfield, -
kolmanneksi paras maailmassa.
- Kerroit sen minulle eilen. - Eilen?
- Ne nuoret tulivat tänne ja... - Niin juuri.
Autoit mestaria kun hän oli maassa ja melkein taju kankaalla.
Niin. Olen Erik Kernan, Denver Timesista.
- Voisinko tarjota kupillisen kahvia? - En juo kahvia. Join ennen, mutta en enää.
Miten olisi kylmä kalja?
Siihen sorrun aina silloin tällöin.
Ihmiset ihastuisivat tarinaasi.
- Olit melkein maailmanmestari. - Siitä on jo kauan.
Ottelit LaMottan ja Pattersonin kanssa.
Kuulit koko stadionin nousevan huutamaan nimeäsi.
- Muistatko sen? - Tietenkin minä muistan.
Ihmiset tunnistaisivat sinut. Voisit kävellä kadulla ja kaikki tietäisivät nimesi.
- Mistä sinä kirjoittaisit? - Siitä mitä kerrot minulle. Sinun tarinasi.
Kaikki tietävät jo nimeni. Olen mestari.
Jos muutat mielesi.
Kernan. Niin kuin se radiojuontaja kauan aikaa sitten?
- Hän oli isäni. - Oletko hänen tosissasi?
Olen.
Isäsi pilasi jouluni eräänä vuonna.
Hän puhui radiossa minkälainen pettymys olin.
Jouluaattona 1953.
Muutuin lupaavasta menneen talven lumeksi.
En ollut mitään siinä välissä.
Olin todella vihainen isällesi.
Anna minun korvata se sinulle. Tulen takaisin huomenna tai ylihuomenna.
Voisimme juoda toiset oluet.
Mikä ettei.
En unohda tätä. Autoit mestaria -
kun hän oli maassa ja melkein taju kankaalla.
- Yritän etsiä musiikkia, jota kaikki kuuntelisivat. - Voisin tehdä listan.
On pari uutta yhtyettä, jotka ovat hyviä mutta eivät liian äänekkäitä.
- Niin. Ei sellaista trance-musiikkia. - En tekisi sitä sinulle.
- Kerro? - Pomo, Miller on sairaslomalla flunssan takia.
Tiedän, sitä on liikkeellä. Sinun pitäisi ottaa rokote.
- Niitä jaetaan toisessa kerroksessa. - Minä otin jo.
Voisinko tuurata häntä? Hänen piti kirjoittaa Trailblazersien pelistä.
- Teen sen listan. - Tarvitsen vinkkejä siihen golf-tarinaan.
- Saisinko kirjoittaa hänen puolestaan? - Ei käy. Duncan hoitaa Trailblazersien pelin.
- Eikö hän kirjoita kääpiösarjan ottelusta? - Sinä otat ottelun ja hän Trailblazersit.
Lupasin hänelle, olen pahoillani.
Kyse oli vain lapsestani. Olisin vienyt hänet matsiin, -
koska hän ihannoi Trailblazerseja. He ovat hänen sankareitaan.
Anteeksi kuinka? Ovatko he todellakin hänen sankareitaan?
Ovat.
Nyt tiedän, että puhut paskaa. Paljastit itsesi. Nyt tiedän.
Se tapahtui juuri tuolla tavalla. Mursin sen pienen luun hänen nenästänsä.
- Olit kova jätkä ennen vanhaan. - Juuri niin, Bob Satterfield, -
- kolmanneksi paras maailmassa. - Minun täytyy mennä.
Selvä, juniori. Ota rauhallisesti.
Hei, mestari.
Pelotit hänet pois. Hän luuli sinua poliisiksi.
- En sentään. Muistatko kuka olen? - Kyllä.
Autoit mestaria kun hän oli maassa ja melkein taju kankaalla. Olet se reportteri.
- Olen imarreltu. Kuinka voit? - Noin 60 prosenttisesti.
- Oletko ajatellut keskustelua kanssani? - En ole ajatellut mitään. Säästän sen myöhempään.
Mitä aiot, oletko kiireinen?
Kulmauksiinne!
Harmi, että toin sinut katsomaan huonoa nyrkkeilijää.
Ei sentään. Valkoinen poikako?
Hän pieksee espanjalaisen perseelleen.
Etkö tarkoita juuri toisinpäin?
Kernan, kuka on kaverisi?
- Tillman, Bob. - Miten menee, Bob?
Noin 90 prosenttisesti.
Onko sinulla enempää kaljaa?
Tietty. Ota minun.
Valkoinen poika hakkaa latinon pihalle.
Ei ikinä. Gomez on liian vahva.
Yksi, kaksi, kolme, neljä...
Se on siinä!
Mistä tiesit, mestari? Että hän tekee tyrmäyksen?
Tuota... Näin valkoisen pojun...
- Durantin. - Näin, että hän -
otti kunnolla turpaansa. Mutta sitten näin hänen silmänsä.
Mitä niistä?
Hän osasi lukea espanjalaista. Hän osasi aavistaa.
Hän osasi aavistaa. Kun hän vaihtoi vasemmalta takaisin oikealle...
Hänen silmänsä näkivät, miten latino kallisti päätään vasemmalle -
aina ennen kuin teki vaihdon. Hänellä oli se pilke silmäkulmassa.
- Näitkö sen? - Näin.
Olen nähnyt sen vastustajieni silmissä niin monta kertaa.
Kukaan ei halua lukea minunlaisestani vanhuksesta.
Tietenkin haluavat. Suurin osa faneistasi luulevat sinun kuolleen.
Odotahan, kun he kuulevat mitä olet kokenut. Ja olet silti vielä kertomassa siitä.
He paskovat alleen. Olisit taas kuuluisuus.
Mestari, minun on pakko kertoa sinulle.
Olen vaikeuksissa työpaikallani.
Olen itsekin melkein kanveesissa.
En ole saanut jutun juttua aikaiseksi.
He puhuvat erottamisestani.
Sanomalehdet joutuvat pienentämään tuotantoaan internetin takia.
Mestari?
Tämä artikkeli on mestaruusotteluni.
Hyvä on, poju.
Sinä kyselet ja minä vastailen.
Kiitos.
Rocky Marciano valmistautui ottelemaan Jersey Joe Walcottia vastaan.
Rocky oli palkannut parhaimmat sparraajat itselleen.
He maksoivat meille siltä ajalta... Paljonko se nyt olikaan?
Viisikymppiä per nuppi.
Silloin oli sunnuntai. Järjestimme näytösottelun New Yorkin Grossingerissa.
Tyrmäät Jersey Joen ensimmäisessä erässä!
Hän oli vahva, usko pois.
Osui suojaukseeni, mutta kaatoi minut silti.
Mutta ei tyrmännyt. Nousin ylös ja taistelin kovemmin.
Löin häntä nenään jatkuvasti, kunnes siitä alkoi vuotaa verta.
Joka kerta, kun hän huitaisi oikealta, -
iskin nopean oikean häneen.
Hänen verenvuotonsa ei tyrehtynyt.
Kaikki olivat huolissaan, mutta Rocky oli tapansa mukaan helvetin kova.
Hän syöksyi takaisin, mutta minä voitin hänet.
Hän tippuu, Rock. Hän tippuu.
Niin se tapahtui.
En rikkonut sitä isoa luuta hänen nenästään vaan sen pienen.
En ehkä ole oikea ihminen kertomaan mielipidettäni, -
mutta joka kerta kun Rocky otteli sen jälkeen, hänen nenänsä vuosi.
Puolusti titteliä kuusi kertaa, ja joka kerta hänen nenänsä vuosi.
Luulen hänen lopettaneen sen takia.
Entäs isäsi? Hän oli varmasti ylpeä.
- Ei. Hänellä oli tapana hakata minua. - Oikeasti?
Kyllä. Näetkö?
- Milloin hän tuon teki? - Olin varmaan yhdeksänvuotias.
Eikö sinun isäsi koskaan hakannut sinua?
- Ei. - Olet onnekas mies.
Hyvää joulua kaikille pojille ja joillekin tytöille.
Tässä on Erik "Mahtava" Kernan puhumassa nyrkkeilystä. -
"Missä tänään, mahtavaa."
Urheilun hienous on huonontunut siitä, -
kun Thomas Kincaid astui kehään Bernard Summervillea vastaan.
Istuessani katsomaan heidän otteluaan, eräs asia selvisi minulle.
Herra Kincaid ei ansaitse enää kantaa titteliä -
maailmassa, jonka joskus asutti parhaat ja isoimmat: Dempsey, Walcott ja Lewis.
Tänään viidennessä ja viimeisessä erässä -
kääpiösarjalaisten ottelussa, -
Douglas Durantin silmät kohdistuvat...
- Hyvä artikkeli. - Kiitos.
Erik Kernan, Denver Times. Hei, Ken. Mitä kuuluu?
Soitan sinulle kohta takaisin.
- Hei, Ralph. - Huomenta. Hyvää työtä.
- Kiitos. - Yleensä jätän nämä jutut omaan arvoonsa.
Mutta tämä haiskahti todenperäiseltä.
- Olen iloinen että pidät siitä. - Oletko iloinen, ettet mennyt siihen surkeaan koripallopeliin?
Mestari.
- Eikö meidän pitänyt tavata? - Onko näin?
Meidän piti tavata puistossa noin tunti sitten.
No, tässä ollaan.
- Tässä on ottelustamme. Ensimmäisellä sivulla. - Poika makaa persuksillaan.
- Mitä jos tarjoaisin lounaan? - Sopii.
Onko täällä aina näin paljon ihmisiä, mestari?
- Onko ruoka aina näin hyvää? - Yleensä on.
He tekevät joskus kalakeittoa, ja sitä et halua maistaa.
Etkö pelkää, että joku varastaa kärrysi?
En.
Me kodittomat kunnioitamme toisiamme.
Kukaan ei koske siihen.
Tiedätkö, mikä sopisi tarinaamme? Jos voisin katsoa mitä kärryistäsi löytyy.
- Se olisi kiinnostava lisä artikkeliimme. - Voimme tehdä sen.
Heti kun olemme käyneet luonasi ja minä olen penkonut sinun henkilökohtaisia tavaroitasi.
Kuuntelin isäni kasettia jouluaatolta 1953.
Hän ei maininnut sinua.
- Hän puhui sinusta vasta viikkoa myöhemmin. - Taisin sekoittaa joulun ja uuden vuoden.
Onko isäsi vielä elossa?
Ei, kuoli kurkkusyöpään.
Kurkkusyöpä. Se on...
Ironista.
Ironista on, kun jokin näyttää menevän tietyllä tavalla...
Tiedän kyllä, mitä ironia tarkoittaa.
Minulla on paljon kokemusta ironiasta.
Anteeksi.
Onko sinulla jotakin koulutusta?
En ole juuri kouluja käynyt. Olin aina nyrkkeilemässä.
En ikinä edes unelmoinut, että olisin raskaan sarjan mestari.
Mietin aina, että jos saan tilaisuuteni, -
voittaisin mestaruuden.
Ansaitsisin kunnioitukseni.
- Mutta et koskaan saanut mahdollisuuttasi? - En koskaan saanut.
Minulla oli ottelu Ezzard Charlesia vastaan. Hän teki paluuta.
Jos voittaisin hänet, nousisin kolmannelta sijalta ykköseksi.
Olisin saanut mahdollisuuteni mestaruusvyöhön.
Mutta hän sai minut jotenkin iskettyä kanveesiin.
Tajuttomaksi.
Se oli, miten sen nyt sanoisi...
Suuri nöyryytys minulle.
Minulla oli muutama matsi sen jälkeen, mutta olin vain 30 prosenttisessa kunnossa.
Minun ei kannattanut enää jatkaa.
Muutin Sioux Cityyn, jätin perheeni.
- Nöyryyttymisen takiako? - Sen takia juuri.
Työskentelin hevostallilla.
Yksi omistajista tunnisti minut ja sai ajatuksen.
Sanoin jo. Et voi vain seisoa paikallaan.
Et voi taistella hänen taisteluaan. Sinun on käytävä omaa taisteluasi.
Hän vei minut ottelemaan länteen ja keskilänteen.
Siellä kukaan ei tiennyt nyrkkeilystä mitään. Muista ei ollut liiemmin vastusta.
Ne olivat, miten sen nyt sanoisi, ei-hyväksyttäviä otteluita.
Mutta hitto, minä voisin olla voittaja.
Joten minä taistelin noin joka toinen viikko.
Tyrmäsin kaikki.
Tässä kulmauksessa, painoltaan 84 kilogrammaa, -
Chicagosta, Illinoisista: Taistelija Bob Satterfield!
Ehkä minä kuitenkin, miten sen sanoisi, nyrkkeilin liikaa.
Yhtenä päivänä olin näännyksissä ja sain pahasti selkääni.
Joku iso poika tyrmäsi minut oikein pahasti.
Tyrmäsi minut iskulla silmään.
Sotki näkökenttäni melko pahasti.
Sen jälkeen en voinut enää otella.
Ja se helvetin omistaja piti kaikki rahat.
Hän sanoi, että olin sotkenut kauppatavaran.
Joten sitten tulin tänne.
Muistan otelleeni täällä joskus.
Ilma oli puhdasta.
Olen ollut täällä jo noin 40 vuotta.
Voi jeesus.
Löysin vain nämä miehestäsi.
Jatkan etsimistä, mutta juuri muuta ei ole.
Kiitos. Löysitkö Satterfield juniorin yhteystiedot?
Ohiosta ei löytynyt ketään sillä nimellä. Kokeilen New Yorkia ja Pennsylvaniaa. Jatkamme sieltä.
- Kiitos. - Löysin myös tämän.
Mikä tuo on?
Soitan takaisin. Tule sisään.
Mikä tämä on?
Taistelija Bob Satterfield -
ottelemassa Matti Meikäläistä vastaan.
Etkö tiedä, ketä vastaan hän ottelee? Kyseenalaistan tutkimustaitosi.
Saimme tämän keräilijältä. Emme löytäneet muuta.
Kaunista.
Ollapa toimittaja ennen vanhaan. Voitko kuvitella?
Olet totisesti vain yhtä hyvä kuin urheilijat joista kirjoitat.
Kumpi on Satterfield?
Hän on tämä tässä.
Näetkö arven hänen selässään? Hän sai sen isältään ollessaan yhdeksän.
Täydellistä.
Mestari, kuinka menee?
Mikä nyt on?
Voi jeesus, mitä silmällesi tapahtui?
Ne nuoretko tuon tekivät?
- Tarvitset varmaan juotavaa? - Tarvitsen juotavaa kovasti.
Antavatko nämä ihmiset juotavaa jos lakaiset?
He sanoivat, että tuuli lakaisi jo.
He muuttavat aina joskus mieltään.
Tarjoan sinulle juotavaa, mutta minun on näytettävä sinulle jotakin?
Se räjäyttää mielesi.
- Arvostan tätä todella. - Se kestää vain kaksi minuuttia?
Jos sitäkään.
Mestari.
Ketä vastaan ottelet, mestari?
Satterfield vastaan Kincaid. Tommy Kincaid.
Hänestä ei ollut satuttamaan miestä. Se oli hänen ongelmansa.
Hänellä oli kyllä kykyjä. Kunnon suora!
Mistä sait tämän?
Mestari, olen maailmanluokan tutkiva journalisti.
Tätä minä teen.
- Onko tuo sama mies? - Mies tuossa nauhalla?
- En osaa sanoa. - Miten teillä menee?
Saanko sen takaisin?
Nopeasti, kiitos.
Oletko kunnossa?
Luulin... Olen pahoillani. Luulin, että pitäisit siitä.
- Onko sinulla lapsia? - Minulla on kuusivuotias poika, Teddy.
Toivon, jos Luoja suo, -
poikasi tekee samoin sinulle kuin sinä teit minulle tuolla äsken.
- Minne olet menossa? - Luulin, että tuohon oli hyvä lopettaa haastattelut.
Tarvitsen vielä lisää tarinaani varten.
- Tuo talo oikealla. Älä pysähdy. - Miksi?
Betty on siellä. Hän tulee ja hakkaa meidät molemmat.
- Kuka Betty on? - Betty oli vaimoni.
Hän taitaa olla vieläkin.
- Luulin, että Iona oli vaimosi. - Hän oli ensimmäinen vaimoni.
Onko sinulla vaimoa?
Minulla on mahtava vaimo, Joyce.
Kävimme samaa collegea. Hänkin työskentelee sanomalehdessä.
Hän oli viimeisen vuoden opiskelija, minä olin toisella ja...
Hän tuli raskaaksi.
- Olemme eronneet. - Hän potki sinut pihalle?
Minkä takia?
Mestari, kun saan sen selville, ehkä voin korjata asian.
Naiset eivät koskaan kerro, mikä on vialla.
Ja se on harmi, jos ei tiedä.
Kuulostaa jotakuinkin oikealta.
- Rakastatko poikaasi? - Kyllä, todella paljon.
Heitä on rakastettava, enemmän kuin mitään muuta.
Täytyy rakastaa "mucho grande", todella paljon.
- Niin juuri. Todella paljon. - Todella paljon.
Poikani Bob Junior ensimmäisen vaimoni kanssa kertoo kaikille, että olen kuollut.
Miksi?
Häpeääkö hän, -
koska asut kadulla?
Varmaan siksi, että jätin hänet ja äitinsä.
- Kuinka vanha hän oli? - Kuusi.
Se tapahtui jotain 40 vuotta sitten?
Yrittäisi nyt päästä sen yli, jatkaa elämäänsä.
Tykkään tulla tähän kadunkulmaan -
ja vain katsella taloa.
Kuvitella Bettyn sen sisällä.
En voi mennä sisälle.
Jalkani haluaisivat, mutta pääni sanoo ei.
Sinun on luvattava minulle, ettet sekoile Bettyn kanssa.
Koska jos teet sen, asiasta tulee henkilökohtainen.
Hyvä on.
Minä lupaan.
- Isä? - Niin?
- Minkä rotuinen Ressu on? - Se on beagle.
- Se ei näytä beaglelta. - Sellainen se kuitenkin on.
Keithilla on beagle eikä se näytä yhtään Ressulta.
- Niinkö? Kiitos paljon. Onko noin? - Voimmeko hankkia beaglen?
En usko, että se on minusta kiinni. Varsinkaan kun en asu kotona.
Tule. Lähdetään.
Isä, katso. John Elway.
Voinko mennä puhumaan hänelle?
Tiedätkö mitä? Kuuluisuuksien lähestyminen julkisesti ei ole kovin siistiä.
- Ei hän ole kuuluisa. Hän on ystäväsi. - Jopa silloin.
Mikset voi jutella ystäväsi kanssa?
Se on aikuisten juttuja. Mennään katsomaan äitiä. Ota takkisi.
Mennään.
- Hei, herra Elway. Tulin vain sanomaan... - Hei, poika.
- Hei, John. Mitä kuuluu? Olen pahoillani. - Ei se mitään.
- Mikä nimesi on? - Teddy. - Pelaatko jalkapalloa?
Kyllä. Käteni eivät ole tarpeeksi isot oikean jalkapallon pitämiseen.
Anna kun katson. Toinen käsi.
Odota kolme vuotta. Kätesi on isompi kuin minulla oli sinun iässäsi.
Meidän on mentävä. Kerron terveiset Joycelle.
Näkemiin, herra Elway. Toivon, että siirryt takaisin Broncosiin ensi vuonna.
Hän on mukava kaveri. Olisimme voineet jutella pidempäänkin.
Näin ne asiat nyt vain ovat.
Nouse kyytiin.
Sinulla on paljon siistejä ystäviä, enkä koskaan saa tavata heistä ketään.
Olet oikeassa. Korjataan asia.
Vanha kunnon Rocky iskee jälleen oikealla, ja minä pistän takaisin näin.
Niin siinä tapahtui.
Marciano on ainut raskaan sarjan mestari, joka on jäänyt voittamattomana eläkkeelle.
Hän kuoli lento-onnettomuudessa.
Kuinka vanha olet? Viisitoista?
- Olen kuusivuotias. - Näytät aivan viisitoistavuotiaalta.
Haluatko tietää, miten sinusta tulee yhtä iso ja vahva kuin mestarista?
Joka aamu kun heräät, kääri hihasi näin ja...
Puhalla.
Ja kyse ei ole siitä kuinka vanha olet.
Kyse on kunnostasi. Sinun on treenattava jalkojasi, -
koska tulet tarvitsemaan niitä pitkään.
Ja sinun on elettävä oikein. Sinun on elettävä siististi.
Äläkä hakeudu väärään porukkaan.
Et voi tehdä niin.
Hei, mestari?
- Mestari? Oletko kunnossa? - Olen.
- Onko kaikki hyvin? - Kyllä.
Sinun isäsi ei ole täydellinen.
Mutta hän tekee parhaansa.
Hän on ollut maassa ja melkein taju kankaalla, mutta hän rakastaa sinua. Kyllä vain.
Ja jonain päivänä, hän saa mahdollisuutensa.
Jos ystäväsi eivät usko, että olet tavannut hänet, -
pyydä heitä lukemaan artikkelini, kun se julkaistaan lehdessä.
Selvä.
Mikä hätänä? Etkö pitänyt mestarin tapaamisesta?
- Pidin. - No, mikä hätänä?
En vain pidä siitä, että mestari asuu kadulla.
Minäkään en pidä siitä.
Ehkä hän voisi muuttaa luoksemme.
Sinun kannattaa kysyä sitä äidiltäsi.
Hei, Erik. Minulla on sinulle jotain.
Oletko kuullut hänestä?
- Olen kuullut. - Hän on ainut Satterfieldiä vastaan otellut jonka löysin.
Useimmat heistä ovat kuolleet. Otin vapauden kutsua hänet haastatteluun.
- Milloin? - Tänään neljältä.
- Haastattelu Raivohärän kanssa. - Ja Satterfield juniorin. Chicagosta.
Ainut elossa oleva omainen.
- Voisin suudella sinua nyt. - Voisin haastaa sinut siitä oikeuteen.
Loistavaa.
- Haloo? - Herra Satterfield?
- Kyllä. - Hei, täällä puhuu Erik Kernan, The Denver Timesistä. Mitä kuuluu?
- Erik Kernan? - Niin.
Haluaisin esittää muutaman kysymyksen isästäsi. Sopiiko se?
- Isästäni? - Niin.
Haista vittu!
- Erik Kernan. - Hei, Erik. Täällä on Bing Whitley.
- Hei, Bing. Mitä kuuluu? - Hyvää. Rakastettu kustantajamme, -
- Fred Roselle, on täällä kanssani. Voinko laittaa sinut kaiuttimeen? - Toki.
- Erik? Fred Roselle. - Päivää, herra.
Bing kertoi Satterfield-artikkelistasi.
Se yllätti minut täysin. Luulin hänen kuolleen 20 vuotta sitten.
- Näen häntä joka päivä. - Aivan.
Luen kymmenen juttua viikossa nyrkkeilijöiden loistovuosista, -
mutta niissä ei kerrota hinnoista, joita he maksavat iskuista päähän.
Hän on kyllä maksanut hintansa.
Siitä sen jutun haluankin.
Pääset vaikka lehden kanteen.
Ja Metz ei halua olla tässä mukana?
- Ei, hän väittää tätä kuivaksi jutuksi. - Hämmästyttävää.
Kuinka pian se olisi valmis?
- En halua hätiköidä sen kanssa. - Et tietenkään.
Ehkä parisen viikkoa?
Minulla on haastatteluja...
Hylkäsimme juuri Gary Hartiin liittyvän jutun. Miten olisi maanantai?
Maanantai. Eiköhän se onnistu.
Hienoa.
Tuolla hän on. Menee pikku hetki.
- Mestari! - Terve. Miten menee?
- Sataprosenttisesti. - Vai sataprosenttisesti?
En ole ollut sellaisessa kunnossa vuosiin. Missä se kuvaaja on?
Tien toisella puolella. Halusin vain ensin...
- Eräs kaverisi haluaisi jutella kanssasi. - Ei minulla ole kavereita.
- Varmasti on. - Sinun lisäksesi.
Todistan, että olet väärässä.
Odota vähän.
- Herra LaMotta? - Kuka siellä?
Erik Kernan Denver Timesista. Puhuimme aiemmin.
Sanoit haluavasi puhua Bob Satterfieldistä.
Jake, seison hänen vieressään.
Piru vie, Bob. Luulin, että olet kuollut.
Siltä se välillä kyllä tuntuu.
- Hei, poju. - Niin?
Bob Satterfieldin lisäksi, ainoastaan ex-vaimoni satuttivat minua.
- Niinkö? - On todella mukavaa...
- Puhua kanssasi. Miten menee? - Todella hyvin.
Oli hieman ongelmia, mutta nykyään hyvin.
Tiedän, tiedän. Näin elokuvasi.
- Piditkö siitä? - En kohtauksesta, jossa tyrmäsit minut.
Bob, oletko varmasti kunnossa?
Poju kertoi sinun olevan kadulla. Oletko pummi tai jokin?
En ole pummi, Jake. Olen vain koditon.
- Täytyy mennä. - Selvä. Näkemiin, Bob.
- Kiitos, herra LaMotta. - Onko hän oikeasti kunnossa?
- Uskoisin. - Luulin hänen kuolleen.
Voihan pojat. "Jumalan armosta minä saan jatkaa."
Kiitos ajastanne. Näkemiin.
Mestari. Hän sanoi, että olisit voinut olla vaikka maailman paras nyrkkeilijä.
On aikamoista kuulla tuo Raivohärän suusta.
Chris, olemme valmiita!
Denver on yksi kolmesta kaupungista, -
joka hakee isännöintiä vuoden 2008 demokraattien puoluekokoukselle.
New Orleans on poissa laskuista, joten mukana ovat Denver, New York ja Minneapolis...
Bruce! Voinko ottaa yhden lehden?
- Totta kai. - Kiitoksia.
- Äiti, lehti on tullut! - Tuo se tänne.
Sen pitäisi olla keskiaukeamalla.
Siinä se on.
Mestari! Puhuin hänestä sinulle, muistatko?
Muistan. Mitä tuossa lukee?
- Ylösnou... - Entä tuossa?
Kirjoittanut Erik Kernan. Siistiä.
- Erik, mahtavaa työtä. - Kiitti, Rob.
Terve, Ralph.
- Hienoa työtä jutun kanssa. - Kiitos.
Muutat kuulemma yläkertaan.
Ehkä niin on parempi.
Ehkäpä.
Vastaa puhelimeesi, Erik.
- Kernan. - Hei, ihmepoju.
Tässä Andrea Flak. Miten menee? Laatimasi juttu oli helvetinmoinen.
Työryhmäni oli aivan sanaton. Pulitzer-palkinto häämöttää, Erik.
Ja me haluamme sinut tänne.
Miltä tuntuu? Fantastiselta?
Ihan kivalta. Kenen palveluksessa olette?
Mitä? Niin, Showtimellä.
Luoja, että rakastan tätä artikkelia. Sai kyyneliin.
Ja usko pois, se on aikamoinen saavutus, -
sillä en itkenyt, kun kultainennoutajani kuoli. Ole ylpeä itsestäsi.
Kiitos paljon.
Kaikki haluavat varmasti osansa sinusta. Taidat hukkua soittoihin?
- Olet ensimmäinen. - Yllättävää.
- Soittopyyntöjä olen nähtävästi saanut. - Erik, haluamme sinut Showtimelle -
haastattelemaan Kid McCrackenia ottelun jälkeen Vegasissa.
- Kuulostaako hyvältä? - Kyllä.
- Oikein hienolta. - Hienoa. Pistä smokkisi kuntoon.
Puhumme vielä.
Lehti myy aivan valtavasti artikkelisi ansiosta.
Sait minut hyvään valoon, Erik. Kiitos.
Kiitos sinulle, Bing.
Tällaisilla jutuilla pääset eteenpäin. Tulet saamaan paljon pyyntöjä.
- Luuletko niin? - Kyllä vain.
Pyydän sinulta vain vielä yhtä vuotta.
Tässä on Polly. Polly, Bing.
- Herra Whitley, hauska tavata. - Hänkin työskentelee sanomalehdelle.
- Olenko yrittänyt iskeä sinua? - Ette.
- Mitä olen mahtanut ajatella. - Artikkelia ei olisi ilman hänen apuaan.
Hän on nouseva tähti.
Saisiko nouseva tähti tanssin?
- Pitäkää hauskaa. - Nähdään kohta.
Oli kiva tavata.
- Se oli hieno artikkeli, Erik. - Kiitos.
Eipä kestä.
Metz tulistui, kun kerroin auttaneeni sinua.
Miksi kerroit?
Olin ylpeä siitä, että sain olla siinä mukana.
Oletko nyt sitten Showtimellä?
Sieltä kyllä soitettiin, joka oli...
- Ei niin yllättävää. - Melko ihmeellistä.
Aikamoinen ilta, eikö?
Aikamoinen.
Aikamoinen ilta.
Pikku hetki. Palaan kohta.
Hei. Joyce, minä täällä.
Mikset tullut juhlimaan?
Ilta on vasta nuori.
Kysyn yhden kysymyksen.
Mikseivät he käyttäneet kuvaa, jossa minä pullistelin?
Enpä tiedä.
Kuvista vastaava valitsee ne.
Minä olisin valinnut sen.
Se olisi ollut hyvä kuva.
Joten se sujui hyvin?
Todella hyvin, mestari.
Onko Erik Kernanilla?
On. Kuka siellä?
Nimeni on Ike Epstein.
Kirjoititko sen artikkelin Satterfieldistä?
- Kirjoitin. - Kiva tarina.
Mutta Satterfield on ollut kuolleena viimeiset 20 vuotta.
Bob Satterfield kuoli -
vuonna 1982 tai 1983.
Näin hänet viime yönä.
- Et Satterfieldiä. - Satterfieldin juuri.
Puhuin hänen poikansa kanssa puhelimessa.
Hänkö kertoi Bobin olevan elossa?
- Ei, mutta he eivät tule toimeen... - Tehdään tämä asia kerralla selväksi.
Puhuitko...
Satterfieldin valmentajille?
Avustajille? Muille vastaaville?
En saanut yhteyttä heihin.
Ernie...
Ike Epstein.
Voin hyvin. Ernie, muistatko Bob Satterfieldin?
Pojan Chicagosta?
Luuletko vai tiedätkö hänen kuolleen?
Niin minäkin ajattelin.
Kiitos. Pärjäile.
Hän uskoo Bobin kuolleen.
Mahdotonta.
Älä koskaan käytä sitä sanaa.
Freddy? Ike tässä.
Kuule. Muistatko Bob Satterfieldin?
Oletko asiasta aivan varma?
Selvä. Kiitos.
Ei, he voivat hyvin. Kiitos.
Hän uskoo Satterfieldin kuolleen, muttei ole varma.
- Kuka se oli? - Freddy Bingham.
Mahdotonta. Freddy Bingham on kuollut.
Puhuin juuri hänen kanssaan.
- Puhuit Freddy Benjaminin kanssa. - Freddy Benjamin on kuollut.
- Kaksi vuotta sitten. - Näin Freddy Benjaminin viime jouluna.
Freddy Benjamin on idiootti.
Ja kuollut.
Kuten Satterfieldkin.
- Mestari. - Kaveri. Haluatko syötävää?
En. Miten menee?
Sellaista 80-90 prosentin luokkaa tänään.
Ovat nousseet ylöspäin.
Joku kävi antamassa minulle satasen. Hän oli lukenut lehtijutun.
Mestari, minulla olisi sinulta kysyttävää.
Se on tärkeää.
Onko sinulla henkilöllisyystodistusta?
Jotakin, jossa olisi... Kenties ajokortti?
- Mihin sinä sitä tarvitset? - Varmistaisin sinun olevan se, joksi itseäsi väität.
Eräs entinen nyrkkeilijä uskoo sinun olevan kuollut.
Joinakin aamuina minustakin tuntuu siltä.
Ihan oikeasti. Tarvitsen jotain, -
jolla voin todistaa sinun olevan Bob Satterfield.
Minkä sanoitkaan nimeksesi?
- Erik Kernan. - Voitko todistaa sen? - Minulla on kuvallinen ajokortti.
- Kuka sen kuvan otti? - Ajoneuvohallintokeskus.
Kuinka he tiesivät, että olet se keneksi itseäsi väitit?
Edellisestä ajokortistani, jossa oli vanha kuvani.
Ja kuka sen kuvan otti?
Ymmärrätkö mihin pyrin?
En, mestari.
Tarvitsen... Onko sinulla passia?
Jotain, jossa on kuvasi ja nimesi.
Denver Times: "Mestarin ylösnousemus." Kirjoittanut Erik Kernan.
- Tuo minulla on. - Niin.
Niin, ja se sinun videosi.
- Mistä sait tämän? - Minulla on hyvä tutkimusapulainen.
Satterfield vastaan Kincaid. Olin paikalla.
- Älä helvetissä. Olitko paikalla? - South Bendissä.
Kävin kaikissa Satterfieldin otteluissa. Se poika osasi iskeä.
Hän näytti minulle arpeaan.
Hänen isänsä teki sen hänen ollessa yhdeksänvuotias. Sama kaveri...
Häntäkö haastattelit? Miestä, jolla on arpi. Oletko varma?
Taistelija Bob Satterfield.
Tuo on Kincaid.
- Ei. - Satterfield on tuo toinen.
Sinua on vedätetty.
- Ketä se loukkaisi? - Esimerkiksi sinua.
- Minua ei haittaa, jos asia ei tule julki. - Onko se vaihtoehto, ettei asia selviä?
Joyce, kysyn sinulta jotain. Kuinka moni sanomalehti -
julkaisee päivittäin artikkeleita joissa on virheitä?
Se on tehty, Joyce. Lehti on painettu ja jakelussa.
Julkaise oikaisu.
En voi tehdä niin. Ihmiset lähettivät rahaa mestarille.
- Palauta ne. - En voi.
En tiedä mistä puoletkaan niistä on peräisin.
Kyse ei ole pelkästään rahasta.
Showtimen työsi?
Joyce, artikkelin sanoma on edelleen totta.
Erik, se on vale.
Jos hyödyt valheesta, valehtelet itsekin.
Jos kirjoitat hyvän jutun joka on valetta, olet tarinoita kirjoittava valehtelija. Ja se on -
tavallista valehtelua pahempi, koska kirjoittajat ovat keskitasoa parempia valehtelijoita.
Olet siis valehtelija, ja tuotat minulle ja muille -
tässä lehdessä työskenteleville pettymyksen, koska sinun pitäisi olla heitä parempi.
Onko tarpeeksi yksinkertaista?
- Ei, Joyce, se ei ole niin yksikertaista. - Sanon sen sitten toisin.
Käyttäydy niin kuin Teddy seuraisi tekemisiäsi.
Voittaja, teknisellä tyrmäyksellä -
toisessa erässä, ajassa minuutti ja kuusi sekuntia, Leo McCracken!
Leo!
Leo McCracken.
Leo McCracken, uusi raskaan sarjan mestari.
- Katsokaa! Kuka tuolla on? - Isä.
- Onko se isänne. - Tänään hän oli lempinimensä veroinen.
- Sano jotain ihailijoillesi. - Ensin haluan sanoa "kiitos Jeesus."
Haluan kiittää valmentajaani, Tommy McCrakenia, veljeäni ja isääni, -
jotka opettivat minut nöyräksi.
Ja, Erik, sinähän uskoit minuun, etkö uskonutkin?
Vaikea olla uskomatta 22-0 tilastoihin.
- Otan mikkini takaisin. Kiitos. - Numero yksi!
- Emme taida saada hänestä tänään tuon kummempaa irti. - Paras.
Illasta tulee pitkä Leo McCrackenille, ja yksi hänen elämänsä parhaista.
Rakastan sinua, Teddy.
Hei.
Ihmepoika.
Olit mahtava.
- Istu. - Kiitos, neiti Flak.
Se oli hauskaa. Todella hauskaa.
- Et kai pahastu? - En.
Melkoinen kaupunki. Ainoa paikka, jossa voit vahingoittaa itseäsi sekä muita hymyillen.
Hauskaa. Hyvä.
- Hauskanpidostahan se on kyse kaikessa. Kiva kuulla, että pidit siitä. - Oli todella.
- Haluatko juotavaa? - Toki.
- Otan viskin jäillä, kiitos. - Kyllä, sir.
He laimentavat paukut. Mutta tarjoilu toimii, luojan kiitos.
Kehkeytyyköhän yhden illan jutustamme kuuma suhde?
Se olisi mukavaa. Todellakin.
Mikset hymyile, Erik?
Se johtuu kai siitä, -
etten ole varma mitä oikeastaan tein.
Olit mahtava. Valokuvauksellinen.
- Kiitos. - Siinä piilee television viehätys. Ei tarvitse tehdä muuta kuin vain olla.
Kuulin, että isäsi oli iso kiho nyrkkeilypiireissä, oikea runoilija.
- Hän oli... - Viski.
Jos teemme sopimuksen...
Jatkan tietenkin työtäni lehdessä.
Joten voin työskennellä vain osa-aikaisena.
Tämä on kokopäivätyötä, Erik. Palkkakin on sen mukainen.
Katso minua kunnolla. Katsotko?
Näytänkö siltä, että tietäisin nyrkkeilystä mitään?
Näytänkö siltä, että erottaisin koukun yläkoukusta tai -
mikä on luvunlasku pystystä tai rangaistus sitomisesta?
Minun ei tarvitsekaan tietää, -
koska Showtimella työskentelee liuta nyrkkeilyasiantuntijoita.
Käytämme omaisuuksia, jotta olisimme maailman parhaita tässä.
Mutta minä vastaan roolijaosta, Erik.
Ja autan Showtimea tekemään sen, minkä se osaa parhaiten:
Yleisön viihdyttämisen.
Loppujen lopuksi, kaikessa on kyse yleisön viihdyttämisestä.
Journalismia ei enää ole, eikä uutisia.
Ihmiset jotka väittävät pystyvänsä tiedottamaan maailmaa, -
ovat vain hieman vähemmän lapsellisempia kuin ihmiset jotka uskovat -
että rukous pelastaa heidät tsunamilta. Tiedätkö, mitä ihmiset eivät halua?
Totuutta.
- Tämä kaveri, joka voitti... - McCracken.
Luuletko, että kukaan haluaa tietää miten pahoin hänen aivonsa ruhjoutuivat tänään?
Kuinka paljon hänen managerinsa vedättää häntä -
tai miten huonossa jamassa hänen asiansa ovat muutaman vuoden kuluttua?
Ehkä hän päätyy kadulle kuten pummisi?
Vastaus on "ei".
Se on "ei". Miehet haluavat nähdä voiton, ja naiset...
He yrittävät olla niin vakuuttavasti mukana, etteivät heidän miehensä loukkaannu.
Tuo...
Tuo ei edes kuulosta työltä.
Ei, kunnes siitä tulee sellaista.
- Kuka Teddy muuten on? - Poikani. Hän on kuuden.
- Veikkaan, että hän on söötti. - On.
Ja tänään niin helvetin ylpeä sinusta.
Haluaisitko lähteä huoneeseeni lasilliselle?
Tiedätkö mitä? Yritän ehtiä viimeiselle lennolle, mutta kiitos.
Keskustellaan maanantaina.
Tulin viimeisellä lennolla. Yritin ehtiä näkemään Teddyn.
Valot olivat pimeinä.
Se ei ole epätavallista yhdeltä aamulla.
- Annoitko hänen katsoa sen? - Pilailetko?
Oli hänen elämänsä ilta nähdä isänsä Showtimella.
- Mitä mieltä olet? Miten pärjäsin? - Pärjäsit juuri niin kuin ajattelinkin.
En saa sitä mielestäni.
Koska olet kunnollinen.
Puhun Whitleylle huomenna.
Kerron hänelle huonot uutiset.
Minut erotetaan varmasti.
Täällä on kylmä.
Voit nukkua vierashuoneessa.
Kaikki tuntemani ihmiset...
Kaikki paitsi minä näyttävät tuntevan "Mahtavan".
Kaikki, mitä hänestä tiedän -
on julisteessa ja muutamassa ääninauhassa.
En tahdo minulle ja Teddylle käyvän samoin.
Haluan muuttaa takaisin kotiin.
Teen mitä ikinä haluat.
Haluan Teddyn vain tuntevan minut.
Luuletko, että hän tuntee sinut jos olet täällä?
Et tiedä pakenisitko vai yrittäisitkö olla kuin isäsi.
Heti kun tiedät sen, lakkaat juoksemasta ympyrää.
Whitleyn tapaaminen -
olisi oikein.
Olit loistava Showtimellä. Onneksi olkoon.
Älä unohda meitä pieniä ihmisiä.
Erik.
- Herra Whitley, haluaisin... - Tule sisään.
Eric Kernan, Riley Washburn.
Hauska tavata. Olin isäsi suuri fani.
Tässä on asiakkaani, Robert Satterfield.
Matkustin tänne asti, herra Kernan, -
katsoakseni silmiin miestä, joka väittää painetussa sanassa -
että häpesin isääni.
Mies, jota olette haastatellut, Tommy Kincaid, -
on esiintynyt Bob Satterfieldinä jo vuosia.
Nyrkkeillyt hänen nimellään monta vuotta.
Hänelle ehdotettiin jopa ottelukieltoa.
Olemme tulleet haastamaan teidät oikeuteen.
Teidät ja tämän sanomalehden.
Denver Timesiin artikkelin kirjoittanut Erik Kernan Jr. -
on kuuluisan urheilutoimittajan poika.
Vähän aikaa sitten televisiotyöt aloittanut Kernan ei ole kommentoinut asiaa ESPN Newsille.
Toimittajat on saatava vastuuseen tällaisissa asioissa.
Anteeksipyyntö ei korjaa joitakin asioita.
Nuolet haavojasi viskin kanssa. Siinäpä klisee.
Mitä muuta minunlaiseltani kirjoittajalta voisi odottaa?
- Viimein nöyryyttä. Ja sopivasti liian myöhään. - Voisitko vaihtaa kanavaa?
Laita vaikka golfkanavalle.
Joten, Showtime.
Näin sinut. Olit loistava.
- Tiedätkö, mikä häiritsee minua eniten? - No mikä, Ralph?
Sain kuulla tästä artikkelista vasta julkaisuhetkellä.
Huijasit minua.
Se loukkasi tunteitani.
Älä nyt ryhdy neidiksi, Ralph.
Lehden on julkaistava oikaisu. Suuruusluokasta en tiedä.
- Ja Satterfieldin poika haluaa rahaa. - Saisinko samanlaisen.
Kuunteletko sinä? Olen täälläpäin, katso minuun.
Kyllä, herra.
Sovintotapaaminen järjestetään puoli neljältä huomenna.
Sinun odotetaan olevan siellä.
Selvä.
Whitley tulee olemaan tukalassa tilanteessa tämän takia.
Tästä tehdään sisäinen selonteko.
Haluamme puhua vaimollesi.
- Mistä oikein puhut? - Haluamme tietää, ettei hänellä ollut tekemistä asian kanssa.
Tiedät, ettei hänellä ollut tekemistä asian kanssa. Minäkään en tiennyt tästä mitään.
Joyce on loistava journalisti.
Olisi sääli, jos vetäisit hänet mukanasi tasollesi.
Kerrohan.
Oliko se vain huolimatonta journalismia, vai tiesitkö sen olevan valetta?
- Mitä? - Teit mitä tahansa ollaksesi sukunimesi arvoinen.
Katsohan.
Tämä on Satterfieldin kuolinilmoitus The Chicago Defenderissä.
Arkistoitu väärään paikkaan, mutta se oli siellä.
Sinun pitäisi sanoutua irti. Säästä lehti erottamisen vaivalta.
Nämä ovat sille pummille. Ihmiset ovat lähettäneet rahaa jo monta päivää.
Ralph, hän ei ole pummi.
- Hän on koditon. - Hän on pummi.
- Mestari. - Miten menee, poju?
- Tämä on sinulle. - Mikä se on?
Avaa se.
Artikkelisi lukeneet lähettivät ne. Ne ovat sinulle.
- Poloiselle Bob Satterfieldille. - Ihmiset voivat sitten olla mukavia.
Et ole Bob Satterfield.
- Kuka niin sanoo? - Hänen poikansa.
- Hän väittää aina minun olevan kuollut. - Ike Epstein, Chicago Defenderistä.
- Tunnetko hänet? - Tietenkin! Mitä hänelle kuuluu? - Hän näki nauhan, mestari.
Olet Tommy Kincaid.
Bob Satterfield tyrmäsi sinut toisessa erässä!
- Teit minusta pellen. - En tehnyt. Ehkä teit itse itsestäsi sellaisen.
Koska uskoin sinua? Riskeerasit maineeni!
En tiennyt sinulla olevan sellaista. En ole kuullut sinusta.
- En ole kuullut sinustakaan. - Olen taistelija Bob Satterfield. - Paskat!
Olen ollut Satterfield kauemmin kuin se, miksi sinä itsesi väität.
Mene kotiin. Täällä ei ole enää mitään sinulle.
- Uskomatonta, että taas yksi luuseri särki sydämeni. - En ole luuseri.
Ottelin Ezzard Charlesin kanssa.
Ottelin Harold Johnsonin kanssa Polo Groundsissa.
Jatkoin loppuun asti Floyd Pattersonin kanssa. Mursin Marcianon nenän!
- Et ole mitään. Et ole kukaan. - Mitä teet, poju? Mene kotiin.
Olet vain pelkkä pummi.
- Kerro heille, että hän on koditon mies. - Mies liikkuu kärryjensä kanssa.
Koska työskentelen Denver Timesille.
Hän oli koditon mies ja entinen nyrkkeilijä. Luulin, että siitä saisi hyvän tarinan.
- Olet se kirjoittaja. - Niin olen.
- Haluan nostaa syytteen, koska mies... - Konstaapeli, anteeksi.
- Olen pahoillani. - Hän on uhka yhdyskunnalle.
- Miehelläni on vahva lääkitys. - Haluan hänet lukkojen taakse.
Hänen arviointikykyynsä ei voi juuri nyt luottaa. Kerron, kun hän tulee järkiinsä.
Showtimen huipulta.
Mitä?
Ei mitään.
Joyce, en kaipaa tätä nyt.
En kaipaa läksytystäsi.
Tiedän mokanneeni. Kaikki on minun harteillani.
- Hoidan tämän itse. - Sinä todistitkin, että pärjäät itseksesi.
Minäkin ryyppään ja haastan tappelua ammattilais- nyrkkeilijöiden kanssa ollessani poissa tolaltani.
Mitä sinä haluat?
Olen yksi suuri munaus.
Siinä. Ilmoita lehdistölle.
Se on jo tehty. Siitä on joka puolella.
"Kernan, journalismin suuri nimi."
Rocky Mountainin Newsillä ja Postilla on pitkät kirjoitukset möhläyksestäsi huomisen etusivulla.
Hienoa.
Kävin tapaamassa häntä.
Vankilassa.
Hän ei puhu minulle.
Eikä muillekaan reporttereille, jotka odottavat innokkaina vankilan ulkopuolella.
Hän suojelee yksityisyyttäsi. Hän uskoo edelleen auttavansa ystäväänsä.
Hän nöyryytti minua.
Hän valehteli sinulle. Se on hänen vikansa.
Olet journalisti ja uskoit häntä. Se on sinun syysi.
Unohtamatta tietenkään "Nyrkkeilijä hakkasi reportterin"-uutisia, -
ja että pari viikkoa sitten et edes tiennyt, kuka Bob Satterfield oli.
Sinulla on mahdollisuus antaa hänelle anteeksi.
Käytä se.
Teen sen.
Jäät yhden velkaa. Muista se.
Muistan.
- Hieno puku. - Pelastusarmeija jakaa näitä poliisiasemilla.
Luulen, että ne ovat väärennettyjä. Tässä lukee "Omani". Armani alkaa A-kirjaimella, eikö vain?
Onko jotain erityistä paikkaa, jonne haluaisit mennä?
Nämä eivät kuulu minulle. Ne kuuluvat Bob Satterfieldille.
- Satterfield on kuollut. - Tee niillä mitä haluat.
Voit pitää ne.
- En ole Satterfield. - Tiedän.
Olkoon sitten. Kunhan tiedät, etten ole hän.
Yksi mies Sioux Citystä -
tuli luokseni ja sanoi, että näytän aivan Satterfieldiltä.
Jos nyrkkeilisin hänen nimellään, saisin rahaa.
- Koska hän oli nimekäs. - Chicagosta, Illinoisista -
taistelija Bob Satterfield!
Joten tein sen. Kukaan ei tiennyt.
Olin voittaja ensimmäistä kertaa elämässäni.
En ollut enää oma itseni.
Olin Satterfield.
Olin jotakin parempaa.
Parempaa kuin oma itseni.
Minusta tuli mestari.
Kun lopetin nyrkkeilyn, muutin tänne.
Tapasin Bettyn ja sain lapsen hänen kanssaan.
Sitä ei koskaan tiedä, mistä seuraava isku tulee.
- Mitä tarkoitat? - Poikani sai tietää.
Löysi vanhan nyrkkeilylehden. "Et ole Satterfield", hän sanoi.
Hän ei halunnut olla tekemisissä kanssani sen jälkeen.
Liittyi jengiin, tapatti itsensä.
En pystynyt enää palaamaan Bettyn luokse.
Tommy, olisitpa kertonut minulle tämän aikaisemmin.
Annoin sinulle haluamasi miehen.
Sanoit haluavasi mahdollisuutesi.
Sanoit minulle niin, muistatko?
Isäni jätti minut kun olin lapsi. Kerroinko sinulle siitä?
- Et muistaakseni. - No hän jätti.
Hän jätti minut ja äitini.
He eivät sopineet toisilleen.
Hän oli vanhempi kuin äitini.
Hän lähti.
Ainoa asia mitä muistan, -
että hän sai äitini itkemään.
Hän ei koskaan soittanut tai kirjoittanut.
Sen takia vihaan häntä.
En ryhtynyt villiksi kuin poikasi.
Vannoin vain, -
että pystyn olemaan parempi isä pojalleni.
Olla hänelle sankari.
Kaikki lapsethan pitävät isäänsä parhaana, eikö vain?
Totta.
Mitä aiot nyt tehdä?
Tunnin päästä minun on mentävä poikani koululle.
- Urapäivä. - Mikä se on?
Kerron kuusivuotiaille millaista on olla journalisti.
- Ironista. - Sitä juuri.
Luuletko, että hän ottaisi minut takaisin?
En tiedä, mestari. Luulen, että sinun täytyy yrittää.
Minun on mietittävä mitä sanon hänelle.
En usko, että sinun tarvitsee sanoa mitään. Menet vain sisään.
Ihan tiedoksi vain, se juttu Marcianosta...
Se on totta. Olin hänen sparraajansa.
Rikoin hänen nenänsä.
Et isoa vaan sen pienen luun.
Isäni nimi on Erik Kernan Junior.
Hän kirjoittaa sanomalehtiin ja on myös Showtimellä.
Isäni oli ehdolla Publitzerin saajaksi.
- Pulitzerin. - Se tarkoittaa, että hän on yksi Yhdysvaltain parhaista kirjoittajista.
Isäni kirjoittaa nyrkkeilystä, koska hän ei osaa kirjoittaa jalkapallosta.
Hän on John Elwayn hyvä ystävä, -
ja valmentaja Shanahanin.
Hän pelaa jopa golfia Muhammed Alin kanssa.
Hän hylkäsi myös paikan Monday Night Footballissa.
- Ja lisäksi... - Teddy, mitä jos antaisimme isäsi esiintyä?
Selvä. Isä?
Hei, lapset.
Seuraavaksi varmaan...
Voitte esittää kysymyksiä.
Kumpi on parempi golfissa, sinä vai Muhammed Ali?
Mitä jos...
Ehkä olisi parempi, jos puhumme siitä, -
millaista on olla journalisti. Ole hyvä.
- Aiotko vaihtaa sukunimesi? - Vaihtaa nimeni?
Isäni sanoi, että sinun pitäisi vaihtaa sukunimesi koska et ansaitse sitä.
Hänen mielestään isäsi oli mahtava ja sinä vain huijari.
Televisiossa sanottiin, että keksit jutun nyrkkeilijästä.
Lapset, ehkä herra Kernan voisi kertoa, -
kuinka nopeasti hän kirjoittaa artikkelin urheilutapahtuman jälkeen.
Siinä on hyvä kysymys.
Yleensä teen jutun kaksi tuntia tapahtuman jälkeen, koska...
- Olisinpa kuollut. - Hän on kuusi. Hän toipuu kyllä.
Se poika rakastaa sinua.
Hän tietää, ettet ole valehtelija. Hän uskoo sinuun.
Hän on kotona tunnin päästä. Mikset juttelisi hänen kanssaan?
En voi.
Minun on mentävä siihen sovittelutapaamiseen.
Oiva tapa päättää tämä täydellinen päivä.
Mutta kyllä minä pärjään.
Pärjään vallan mainiosti.
He todella rikkoivat vanhoja tapoja takiani.
Bob Satterfield ei ollut vain hyvä nyrkkeilijä, -
hän oli aito amerikkalainen ikoni. Ja hänen nimensä tahraaminen...
Eihän tässä siitä ole kysymys. Kuolleen kunniaa ei voi loukata.
Riley, olemme nolostuneita tapahtuneesta. Julkaisemme oikaisun.
Tiedät, ettei kukaan lue oikaisuja. He lukevat valheen ja uskovat siihen.
Herra Kernan on täällä esittämässä nöyrimmät anteeksipyyntönsä -
teille ja perheellenne, herra Satterfield.
Erik.
Olen vastuussa, herra Satterfield.
Olin huolimaton.
Ja mikä pahinta...
Jutun julkaisun jälkeen minulla oli syytä uskoa, -
että se oli virheellinen, mutten avannut suutani.
Tiedän, ettei tehtyä saa tekemättömäksi, -
mutta haluaisin yrittää.
- Yrittää millä tavoin? - Kirjoittaisin siitä...
- Mitä kertoisitte? - Kertoisin, että erehdyin ja miksi.
- Kertoisin isästänne, kuka hän todella oli. - Puhutaanpa vahingoista, neiti Perlmutter.
Bob Satterfield oli suuri amerikkalainen urheilukasvo.
Hän ei ollut mitään sellaista.
Hän oli melko hyvä nyrkkeilijä herkällä leualla.
Ennen kaikkea hän oli hyvä mies.
Hän oli hyvä isä. Haluaisin, että ihmiset tietäisivät sen.
- Laittaisitko sen juttuusi? - Laittaisin.
Kun soitit, löin luurin korvaasi.
Sanoit olevasi Erik Kernan, etkä hänen poikansa.
Aikoinaan isä-ukkosi solvasi isääni melko pahasti.
Haluaisin lukea juttusi.
Uskon, että se tyydyttäisi minua.
Herranjumala, tajusin jo.
- Olen yrittänyt tavoittaa sinua. - Tiedän.
Kuulitko sopimuksesta?
- Kirjoitan... - Kuulin minä.
Onko Teddy hereillä?
Hän sanoo voivansa huonosti eikä halua mennä huomenna kouluun.
Voisinko tulla sisälle ja puhua hänelle? Minun täytyy todella puhua hänelle.
Voit.
Hei, pikkumies.
Isä?
Ovatko luokkatoverisi ilkeitä sinulle?
Arvatenkin.
Kaikki sanovat, että tekaisit sen jutun mestarista.
Tein erheitä, Teddy.
Tein useita erheitä.
Hyvititkö ne?
Totuus on, -
että kirjoitin, mitä mestari minulle kertoi.
Uskoin häntä. Minun ei olisi pitänyt.
Keskityin kirjoittamaan juttua mieleisekseni, enkä sellaiseksi kuin se oikeasti oli.
Tiedäthän, totuus.
Petin sinut, kamu. Anteeksi.
Ei se mitään.
Ei koskien vain tätä -
vaan yleensäkin, -
- oletko ylpeä minusta? - Todella ylpeä.
Olisitko ylpeä silloinkin, jos minulla olisikaan paljon julkkisystäviä ja muuta?
Jos en olisi iso kiho?
En yhtä ylpeä, mutta melkein.
Teddy, sanoin paljon asioita, jotka eivät ole totta.
Kuten, että olet John Elwayn kaveri?
- Niin juuri. - Entä golfaus Muhammad Alin kanssa?
Tein jutun julkkisgolfturnauksesta, ja hän pelasi siinä.
Mutta, isä, kerroin kaikille, että olet John Elwayn ystävä.
Olenko minäkin valehtelija?
Et ole. Luotit minuun -
ja kerroit kaikille, mitä minä kerroin sinulle.
Omaan isään pitäisi voida luottaa.
Olen pahoillani.
Minun pitäisi varmaan ruveta nukkumaan.
Tulehan tänne. Anna hali.
Olet upea poika.
Oletko se sinä, mestari?
- Herra Marciano? - Sinulle Rocky, mestari.
Johan on. Mitä sinä täällä?
Tulin katsomaan sinua.
Tulit katsomaan? Miksi?
Treenaat kuulemma edelleen. Sinussa on vielä ytyä.
- Olen jo vanha ukko. - Et sinä näytä vanhalta.
Teen paluuta. Rocky Marciano palaa kehään.
Etsin itselleni sparraajaa.
- Se olisi suuri kunnia, Rock. - Hyvä. Aloitetaan saman tien.
Katsotaan, mitä vielä osaat.
- Tulehan, mestari. - Osaan minä vielä jotakin.
Näytähän.
Oikein hyvä, mestari.
Tällä kertaa en tarvitse ystäviäni.
En ole Bob Satterfield. En halua tapella, enkä ole Satterfi...
Hyvä on. Olet nyt mestari.
Ylös siitä! Yksi yhtä vastaan!
Hyvä on.
Nyt saat selkääsi!
Tommy Kincaid, Kalifornian Golden Gloves -mestari.
Voi luoja.
Kuten nyrkkeilijän, myös toimittajan on selvittävä yksin.
Kuten kehään astuminen, myös oman tekstin julkaisu -
laittaa taidot näytille.
Minnekään ei voi piiloutua.
En aikonut kirjoittaa itsestäni pojastani tai rakkaudesta.
Enkä rakkauden vuoksi valehtelusta.
Kerron tämän miehestä, jota kaikki kutsuivat mestariksi.
Hän oli kaiken järjen vastaisesti ystäväni.
Hän oli myös valehtelija.
Valehteliko hän yrittääkseen tehdä paremman itsestään?
Vai koska isän hyväksynnän saamista suurempi voima -
on pojan hyväksynnän saaminen.
Joskus tarvitaan mielikuvitusta hyväksynnän saamiseen.
Ei ole helppoa yrittää olla vahvin, viisain ja rakastetuin ihminen.
Voiko olla sen surullisempaa, kun lapsemme tajuavat -
ettemme ole sellaisia teräsmiehiä kuin annoimme ymmärtää?
Olemme paremminkin Herman Melvillen kuvailemia "urheuden näännyttämiä".
Rakkaudesta syntyvät valheet voivat vahingoittaa samalla tavoin kuin ilkeydestä syntyvät.
Mestari jätti jälkeensä inspiraation totuuteen -
- ja siitä syntyvään ihanuuteen. - Näin sinusta tulee todella vahva.
Nosta peukaloasi, kääri hihasi ja puhalla.
Sen ihanuuden vuoksi lapsemme ihailevat meitä ehdottomasti.
Rakastavat meitä ehdottomasti, -
kuten minä rakastan poikaani "mucho grande", todella paljon.
Hän oli puhdassydäminen.